Tidigare...
Föresten, det här med kyssen.
Kyssen, ja. Jag tänkte, det kanske var ett misstag.
Åh... okej.
Du vill veta hur jag blev en vampyr?
Jag berättade att jag var gift och på vår bröllopsnatt förvandlade hon mig.
Jag är glad att du berättade om din fru.
Jag berättade inte allt.
Det slutade inte bra. Inte ens enligt vampyrnormer.
Sluta bära omkring på Coraline, Mick. Släpp taget!
En sak du lär dig när du lever för alltid, är att inte bli för fast för någonting.
Därför att det kommer att ändras.
Precis när allting ser ut att bli bra, och kanske du tom klappar dig själv på axeln-
det är då det händer.
Tack.
Försök få några bilder av ingången, men försök vara så diskret du kan, okej.
Sorgligt, eller hur?
- Tror du dom kommer att rädda det? - Förmannen sa att dom kanske kan-
- rädda dom översta våningarna, men det mesta av interiören är trä.
- Det byggdes på 20-talet. - 1927.
Mina föräldrar brukade ta mig hit för brunch efter kyrkan på söndagar.
Jag glömmer bort hur gammal du är.
Det måste vara frustrerande att ha förmågan att hjälpa folk-
- men att inte kunna göra något. - Om du bara visste.
På den mest udda tidpunkten, upptäcker du att du är lycklig.
Som att du kanske har hittat någon...
Sedan, bang! Det är då som din f. d. fru dyker upp.
Coraline, kvinnan som förvandlade mig till en vampyr.
Hon är något extra, eller hur?
Ja, jag skulle inte kasta henne ur sängen om hon åt kex.
Vad jag skulle ge för att få gå hem med henne!
Glöm det!
Hon gör av med mer på Sacks på en dag, än du tjänar på ett år.
- Coraline. - Nej, jag är ledsen.
Förlåt. Du ser precis ut som någon jag kände förut.
- Tidigare flickvän kanske? - Före detta fru.
- Brukar det här fungera för dig? - Jag stöter inte på dig. Du liknar henne.
Bara så du vet, det är inte direkt sexigt när någon säger att man liknar en f. d.
- Vad heter du? - Känner ni varandra?
Nej.
- Nej, vi träffades precis. - Så ni känner inte varandra?
- Nej. - Jag trodde det, men tydligen inte.
- Jag heter Mick. - Morgan.
Nu känner vi varandra.
- Hur känner ni två varandra? - Jag köper hennes bilder för BuzzWire.
- Hur länge har ni jobbat ihop? - Två månader? Hon har precis flyttat hit.
Är det här ett förhör?
Han är privatdetektiv. Märker du inte det?
Aha... okej.
Jag ska fortsätta här. Det var trevligt att träffa dig.
Så, brandchefen sa att dom hittat tändvätska och trasor i soporna där borta.
- Du, lyssnade du? - Va?
Dom tror att det är mordbrand.
Jag ska försöka få tag i några kommentarer, vi syns sen.
Det finns en bra anledning till varför jag inte skulle träffa Coraline igen.
Jag dödade henne.
- Jag måste prata med dig! - Jag hoppas det är viktigt.
Gryningen är här om 15 minuter och jag tänkte lägga mig i frysen.
Jag såg Coraline igår kväll.
Coraline? Va? Menar du "Coraline" Coraline?
Ja, den Coraline.
- Var hon död? - Nej.
Då kan det inte vara Coraline. Du dödade henne, kommer du ihåg det?
Jag är medveten om det.
Det var branden i Hotell Franklin i City.
Den här fotografen var där.
Hon var en identisk kopia av Coraline.
- Ja, alla har en identisk tvilling. - Det var inte en tvilling!
Josef, det var hon!
Hon rörde sig på samma sätt, pratade på samma sätt.
- Så du pratade med den här personen? - Ja. Hon heter Morgan.
- Hon jobbar med Beth. - Och kände Beth igen henne som Coraline?
Nej.
Om det verkligen var kvinnan som kidnappade henne som barn-
- skulle jag tro att Beth har lite synpunkter på det.
Beth kommer inte ihåg mig från då, och jag var den som räddade henne.
- Vad kommer du ihåg från du var fyra? - Det var 1603, Mick. Aningen suddigt nu.
Beth har förträngt hela händelsen, okej.
Josef...
Jag vet att det låter konstigt, men du måste se henne.
Har den här Morgan en lång historia av att dricka blod?
Nej.
Hon är inte en vampyr.
Jag var tillräckligt nära för att känna.
Mick, om hon inte är vampyr kan det inte vara Coraline.
Jag tänkte jag skulle ta dom här åskådarbilderna av branden och skriva-
- något om vad det här klassiska hotellet har betytt för folk under åren.
Vad är det här tjejer, lokal-tv?
Jag behöver en kändisvinkling, en kropp, någonting. Mer sexigt! Låt mig veta sen.
Maureen vill alltid använda den lägsta gemensamma nämnaren.
- Oroa dig inte, jag nöter ut henne. - Tack för ditt stöd.
Snälla du, allt som kan hålla mig borta från restauranger och modevisningar.
Ja.
- Åh, vad har hänt? Brände du dig? - Nej, det var bara... en liten incident.
- "En liten incident"! Titta på din arm? - Det är bara några stygn.
Vad hände?
Tro det eller ej, men nån kille bröt sig in hos mig igår kväll och vi slogs.
Slogs du med honom?
- Skojar du! Han tog mina kameror. - Har du kontaktat polisen?
Självklart, men du vet hur polisen är. Dom har alltid viktigare saker att göra-
- än att hjälpa mig att hitta mina saker. - Du sa väl att han attackerade dig?
Vad jag skulle kunna göra för att få tag den lilla skiten.
Och få tillbaka dina kameror.
Din vän, den där privatdetektiven?
- Tror du han skulle kunna hjälpa till? - Mick?
Jag trodde inte du blev så imponerad av honom?
Han verkade vara ihärdig i alla fall.
Hej, jag är ledsen att jag kommer utan att ha ringt, men eftersom jag vet-
- att du är nattmänniska tänkte jag att du var uppe.
Du känner mig allt för väl.
- Hej Mick. - Hej... Morgan.
Morgan har ett problem som jag tänkte att du kanske kan hjälpa henne med.
Det låg smycken framme som han ignorerade totalt.
- Så det var bara kamerorna? - Det var därför jag attackerade honom.
Du anar inte vad en Nikon digitalkamera kostar idag.
- Du attackerade tjuven? - Jag hade tårgas...
- som gjorde honom tillräckligt förbannad för att skära mig med min brevöppnare.
Mick, hon behöver sina kameror tillbaka. Det är hennes levebröd.
- Beth sa att du var den bästa. - Det gjorde hon?
Ja, flera gånger faktiskt.
Du kanske kan åka förbi hennes lägenhet, kolla om det finns några spår.
Och om det hjälper, jag skulle absolut känna igen tjuven om jag såg honom igen.
Jag glömmer aldrig bort ett ansikte.
Kan ni spela något som får fart på den här tillställningen?
- Som vad? - Jag vet inte. Som Wynonie Harris -
- eller Little Willie John. Något med lite mer fart.
Jösses, jag vet inte om alla här skulle tycka om djävulens musik.
Det är därför jag vill att du spelar det.
- Vad sägs om "Good rockin' tonight"? - Varför inte "Ain't that just like a woman"?
Den skulle vara mer chockerande, eller hur?
På ett villkor.
Jag heter Coraline.
- Jag sa aldrig vad villkoret var. - Det är alltid villkoret.
Jag gillar din lägenhet, den är häftig.
Tack. Jag har den här förkärleken till 50-talet som jag försöker få fram.
- Så, vad kan jag berätta? - Börja med vad som hände.
Okej.
Jag var i sovrummet och klockan var ungefär tre på morgonen.
Jag sov och jag hörde skrammel vid ytterdörren.
Var du ensam?
- Är det en del din undersökning eller... - Eventuella...
Ja, jag var ensam.
- Okej, vi har fastställt att du var ensam. - Vad hände sedan?
Sen gick jag från sovrummet ut hit och såg att det var en man vid skrivbordet.
Som jag sa, han lämnade juveler, nycklarna till min BMW och pengar.
- Han var inte ute efter pengar. - Bara mina kameror är värda minst 8000.
- Han tog dom. - Han kanske ville åt vad som var i dom.
- Bilder. - Du sa att det var mordbrand, va?
- Kanske tjuven startade branden. - Han trodde att du tog bilder av honom.
Dom där mordbrännarna... dom gillar att stanna kvar och titta på.
Om han är ute efter bilderna har han otur för ingen får se dom förrän jag såIt dom.
- Vad är det där? - Det är en brand.
Nej. Där inne i branden.
- Ingenting, tror jag. - Nej, titta, där är någonting... där!
Vet ni, jag tror jag har några bilder av när jag först kom dit. Vänta...
Det är han, det är tjuven.
Han dödar henne.
Att se bilden var som att titta in i historien, att återleva en mardröm.
Jag älskar dig.
Den finaste gåvan jag kan ge. Jag befriade dig... från döden.
Han såg mig. Det måste vara därför han vill ha bilderna.
Du fotograferade en mördare.
Du anar inte vad bilderna visar, Josef! Som dom är bortklippta från den natten.
- Natten då du dödade din fru. - Vet du vad?
- Det är som om någon iscensatt det. - Hör du vad du säger nu?
Nej, det är som...
Som Coraline försöker locka mig med bilderna.
Coraline är död!
Du såg henne dö med dina egna ögon.
Jag såg aldrig askan.
Under de 22 år sedan hon dog, har du aldrig berättat det.
Jag har inte berättat det för någon. Jag trodde inte hon kunde överleva.
Jag lämnade Coraline instängd i ett inferno den natten!
Precis som kvinnan på bilderna.
Mick, titta på mig!
Coraline kom inte tillbaka från de odöda för att utkräva hämnd.
- Du vet hur farlig hon var. - Ja. Jag har känt henne ett århundrade-
- längre än du, och hon är kapabel att göra vad som helst...
- ... men inte ens hon kan återuppstå. - Inte?
Coraline drev dig till vansinne under hela tiden du kände henne.
Nu när hon är död driver hon fortfarande dig till vansinne.
Du måste släppa taget om henne.
Berätta mer om Morgan.
- Som, vilka jobbade hon för i Chicago? - Alla.
- Hon frilansade. - Vilka var dom reguljära?
Hon har tagit bilder för The Tribune, News Corp...
Jag vet inte. Hon har rykte om sig att jobba mest som brottsfotograf.
- Vi har använt hennes bilder ett par år. - Och ni träffade vart?
På en brottsplats. Ungefär hur jag träffade dig.
- Varför är du så intresserad av Morgan? - Bara normalt standardförfarande.
- Av en klient? - Ja, lär känna din klient-
- är grunden för privatdetektiver. - Åh, okej.
Jag är bara inte van med att bli förhörd om en tjej som du är intresserad av...
- Jag är inte intresserad av henne. - Jag trodde inte du var hennes typ.
Det handlar inte om typer.
Även om det gör det, så är det okej. Det är din ensak.
Du är svartsjuk.
- Inbilla dig ingenting. - Okej.
Jag behöver bara information om när hon var i Chicago.
- Kan du kolla upp det åt mig? - Visst.
Ska du lämna hennes bilder till polisen?
Inte än. Jag väntar tills jag vet om det finns en kropp på hotellet först.
Mick St John, California Försäkringar.
Jag är en av deras utredare. Klarade sig alla?
Inga olycksfall än så länge.
- Men det är bråte kvar att undersöka. - Vad tror du om ryktena om mordbrand?
Jag kan inte säga något om en pågående utredning. Tyvärr.
Min chef är en tuff jävel.
Jag jobbar för ett försäkringsbolag, så jag förstår.
Okej, jag ska ta ett lite bilder och sen sticker jag.
Ta inte på något.
Jag hittade en kvinnas kropp på hotellet. Precis där du tog dina bilder.
- Skojar du? - Jag skickade dina bilder till polisen.
Okej.
Jag ska leta efter fingeravtryck innan polisen kommer hit.
Vet du? Polisen gjorde inte det första gången.
Dom gör normalt inte det vid inbrott, men dom kommer att göra det nu.
Det är en av mina favoritlåtar.
- Hur kunde du veta det? - Du vet känslan när det är som man-
känner någon fast man precis träffats?
- Varför är det så? - Det är bara en av dom stora gåtorna.
Jag vet inte.
- Tidigare liv, kanske. - Ja, kanske.
- Någon tur? - Ja, jag har några bra avtryck.
Men det hjälper bara om din tjuv finns i systemet.
Det är otroligt att du lyckades fånga det på bild.
- Lyckades dom identifiera kvinnan? - Inte än. Det var inte mycket att jobba med.
Bara aska, va?
Ja. Dom har bara delar av bäckenet och några kindtänder att utgå ifrån.
Det måste vara det värsta sättet att dö på.
Kan du föreställa dig smärtan innan du faktiskt dör? Vad du måste gå igenom...
Ditt hår brinner upp, din hud spricker.
- Det är helt klart ett otrevligt sätt. - Otrevligt? Det är hemskt.
Det är någonting på hennes rygg.
Vad är det?
Det är en tatuering.
Vill du bli blöt?
- Du vet inte ens mitt namn! - Måste jag det?
Du kanske skulle komma på en av mina riktiga spelningar.
Det där var en riktig spelning.
Kan du hjälpa mig?
Det är bra. Ett sätt att identifiera henne, va?
Är du säker att det är en tatuering?
Ja.
Det är en fleur-de-lys.
Jag pratade med hennes redaktör under 3 år på Reuters i Chicago.
Han sa att hon var den bästa han nånsin haft. Jag vet inte vad du letar efter.
- Att Morgan är den hon säger sig vara. - Jag har inte hittat något som inte-
- säger att hon är Morgan Vincent från Highland Park. Tog studenten 2000-
- dotter till Bob, syster till Jennifer... - Pratade du med hennes familj?
Ja. Du skulle ha hört hur löjlig jag lät när jag pratade med hennes pappa-
- och låtsades att jag ringde ifrån "The Wildcat Alumni" styrelse.
- Okej, så hon är äkta. - Om hon inte gör ett riktigt bra jobb-
- med att Ijuga. Vad är det som händer, Mick?
Är du absolut säker att du inte träffat Morgan förrän än ett par månader sedan?
Ja.
Mina öron blev varma.
- Har du hört något om fingeravtrycken än? - Finns det fingeravtryck?
Mick hittade dom i min lägenhet igår kväll.
På tal om det, jag måste fortsätta jobba. Jag borde veta mer i eftermiddag.
Var det...?
Var det en blick? Är ni två ihop?
- Jag och Mick? Nej. - Det såg ut som det.
- Vi arbetar bara ihop. - Så det är helt professionellt då?
Ja, det är helt professionellt.
- Jag är fotograf. Jag kan se saker. - Och jag har en pojkvän om du kommer ihåg.
Som om det har stoppat någon.
Jag måste säga att fingeravtrycken är misstänksamt perfekta.
- Nästan för perfekta, va? - Titta på den tatueringen.
Det är en fleur-de-lys.
- Ser ut som en hund som röker en cigarr. - Coraline hade en likadan på samma ställe.
- Jag tror att du bara inbillar dig, Mick. - Det är inte bara inbillning.
Så där ja, vi har hittat tjuven.
Hank Mottola. Svindleri, smuggling av stulet gods...
En typisk brottsling.
Inte typisk, Josef.
Han är död.
Hank Mottola dog för tre veckor sedan av bukspottkörtelinflammation.
- Och? - Och han dog innan allt det här hände.
- Branden, mordet och... och inbrottet. - Det lutar åt en konspirationsteori då.
När brott begås av döda, är det inte rimligt att vampyrer är inblandade då?
Inbrottet gjordes av en död person. Det kan bara betyda en sak.
En lågavlönad assistent har gjort ett misstag?
Nej.
Hank Mottola är en vampyr som jobbar med Coraline för att iscensätta allt det här.
- Verkar vara lite... väl utarbetat, eller? - Vad är utarbetat?
- Slänga dit en kropp, fejka bilder. - Kom igen!
Du pratar om att iscensätta ett mord och en brand...
Som är exakt hur Coraline dog.
Förstår du inte? Det är precis ett sånt spel som det stinker Coraline om.
Eller inte.
Du behöver ta av dig foliehatten. Ta ett steg tillbaka, få perspektiv på det här.
- Kanske du kan hjälpa till? - Jag arbetar inte med perspektiv.
Du kan hjälpa mig att leta igenom tjuvens hus. Jag kan behöva fler ögon...
...och tänder.
- Så var är vi nu igen, nån förort? - Nästa gång ska jag försöka hitta en-
- tjuv i Beverly Hills. - Tack.
Är du säker att det är Mottolas hus? Den förmodade mördaren...
Som samarbetar med Coraline. Ja, jag är säker.
- Så nu samarbetar Mottola med Coraline? - Stämmer.
- Kom igen. - Kan du släppa in mig genom dörren nu?
Kan vi inte anlita någon att göra det här?
Så det är så här dom enkla människorna bor?
Fällbara fåtöljer... Skriker "galen mördare", va?
Josef, om du inte tänker hjälpa till kan du i alla fall vara tyst?
Jag vill verkligen vilja hjälpa till Mick. Men jag vet inte vad vi letar efter.
Det där är konstigt. Det ser ut som du och Coraline, fast värre.
Det måste vara hon som dog i branden.
Kanske Coraline iscensatte deras förhållande också?
- Morgan hade också en kopia av den här. - Den var lite för fransk för mig.
Det var Coralines favoritbok.
Vad har du hittat?
Hennes kameror... stulna av en kille som har varit död i tre veckor.
- Jag måste se henne med mina egna ögon. - Ja. Det måste du.
Hej, Morgan. Det här är min kompanjon, Josef.
Trevligt att träffas.
Ovisshet håller på att döda mig. Vad är överraskningen?
Kom hit.
Öppna den.
Mina kameror. Alla är här.
Hur gjorde du det?
Känner du igen honom?
Ja, det är han. Det är tjuven.
Du är otrolig.
Det var inget speciellt. Hans fingeravtryck fanns i systemet.
Kamerorna var i ett kassaskåp i hans hus.
Vem är det på bilden?
Jag gissar att det är kvinnan som brändes ihjäl i branden.
Tjuven var hennes pojkvän. Han dödade henne och startade branden för att dölja.
Och han var efter mig för att han trodde jag hade bevis på det.
Vi får se när polisen får en träff på hennes kindtänder.
- Så det är allt? - Inte riktigt. Det finns en hake.
Det är dödfallsintyget av mannen vars fingeravtryck fanns på din dörr...
- ... ifrån tre veckor innan. - Han var död när du tog bilderna.
Han fejkade sin egen död?
Eller så återuppstod han.
Han måste ha fejkat det, eller hur? Det är den enda förklaringen.
- Vart är han begravd? - Han blev kremerad.
- Hans aska finns på Hollywood Forever. - Inte om han fejkade sin egen död.
Vi måste åka dit och hitta kvarlevorna...
Tycker du inte att vi ska låta polisen sköta det här?
Du fick tillbaka kamerorna. Fallet är avslutat.
Vänta en sekund. Tjuven är död och ni är inte ens lite nyfikna?
Kom igen! Vi kan inte sluta nu.
Du hade rätt. Morgan är en perfekt dubbelgångare av Coraline.
Hon rör sig som Coraline, hon låter som Coraline.
Hon ryckte inte till, inte ens när jag nämnde att han kunnat återuppstå.
- Vilken fräckhet. - Men Mick, det är inte Coraline.
Jag kunde känna Morgan hos henne. Hon var inte en vampyr.
Hon är en människa.
Utifrån det går det inte att få ihop en konspirationsteori att Coraline är tillbaka.
- Jag vet, men... - Nej, det finns inga men.
Men tänk om det är Coraline och hon har upphävt det?
- Upphävt vad? - Du förstår det inte alls, va?
- Vad det betyder. - Det betyder att du håller på bli galen.
- Att hon har hittat ett botemedel. - Ett botemedel?
Det finns inget botemedel mot vampyrism, Mick!
Om det fanns skulle jag veta det, inte för att jag skulle bry mig.
Och personligen... aldrig att jag skulle gå tillbaka till att vara dödlig.
Inte du, jag skulle det.
Det där. Precis det där.
Det är hela ditt problem. Det går inte att förvandlas ifrån att vara en vampyr, Mick.
Jag tror att det har att göra med Beth.
Att det är pga Beth som Coraline kommit tillbaka, hon står inte ut att se mig...
Med en människa. Var det som du skulle säga?
- Hon står inte ut att se mig lycklig. - Du, jag förstår.
Den oskrivna regeln att vi inte ger varandra råd. Att vi inte tjatar.
Vad menar du?
Någon gång måste du sluta hata den du är.
Gud, hela den här grejen är så konstig.
Det är inget skämt.
Det är som en sån där sann händelse som låter mer som en saga.
- Oavsiktligen ta en bild av ett mord? - Ett hemskt mord... ihjälbränd levande-
- som jag precis lyckades fånga på bild i rätt ögonblick.
Vad är oddsen för det?
Beth tycker att det är den vinkeln vi behöver.
- Hon tycker det, va? - Ja.
Vad är det mellan er två föresten?
Det är ingenting.
- Hon gillar dig. - Hon har en pojkvän.
Det finns där om du vill ha det. Tro mig.
Hur är det med dig?
Mig?
Låt mig ta hand om vakterna.
- Vad ska du göra? - Jag kommer på något.
Varför försvann du härom natten? Vi som började ha lite roligt.
Vilken natt?
Jag förstår. Det gör inget.
Du slåss ganska bra för att vara död, Mottola.
Precis som en vampyr.
Mick!
Dina ögon.
Kom tillbaka! Kom hit.
- Du kommer hit. - Vad är det för fel med dig?
- Du försökte döda mig. - Vad pratar du om?
Jag dödar dig, så du dödar mig och vi är lika! Är det så det är, va?
- Du skrämmer mig. - Du försökte lura mig där inne.
Det var din idé att kolla kvarlevorna, och sen attackerade Mottola mig.
- Vad är han, en vän till dig? - Bort från mig!
Berätta hur du gjorde det.
Berätta hur du förvandlades till människa.
Visa mig tatueringen!
Vilken tatuering?
Var är din tatuering?
Det finns ingen tatuering.
Du blöder.
Hur kan du blöda?
Du borde ha läkt nu. Hur kan du blöda?
- Vad sa Morgan? - Ingenting. Hon vägrade prata.
Jag tror det är dags att du berättar vad som verkligen händer.
Sanningen är att Morgan är en exakt kopia av min f. d. fru.
Jag var övertygad om att det var Coraline tills igår natt.
Mordet som hon fångade på bild, du vet?
- Ja. - Det är exakt hur Coraline dog... exakt.
I en brand?
Ja.
Den där kvinnan blev mördad.
Det blev Coraline också.
Av vem?
Av mig.
Hur gick det till?
- Du vet inte det, va? - Hur skulle jag kunna veta det?
Har du nånsin haft ett intensivt förhållande?
Ja, första månaderna med Josh var som en smekmånad.
Nej, inte de första veckorna, inte en smekmånad... Intensivt, som du har feber!
Jag var ganska så förälskad i en kille på högskolan. Jag vet inte-
- det är en subjektiv fråga! - Du vet om du har haft en.
Det är som en infektion. Det får dig att brinna.
Det får dig att göra saker du normalt inte skulle göra.
Jag vet att du är hemma.
Var är din pojkvän? Skicka ut honom.
Jag har något till honom.
- Skicka ut vem? Det finns ingen här. - Släpp in mig då.
Jag har inte för vana att släppa in berusade män klockan två på natten.
Du svek mig.
Du har svikit mig tre gånger.
Jag är ledsen... okej?
Vi gör det någon annan gång.
Jag trodde aldrig jag skulle kunna känna så igen.
- På vilket sätt då? - Galen.
Sedan dök Morgan upp.
Ja, och jag blev galen... jagade spöken och blev nästan dödad.
Jag lät en mördare komma undan.
Efter alla paralleller till mitt förflutna-
- visste jag inte vad som bara var inbillning och vad som inte var det.
Så du försökte tvinga henne att avslöja sig på kyrkogården?
Ja.
Men jag hade fel... hon hade ingen tatuering.
Blev du besviken?
Ju längre du lever, desto mer överraskningar får du.
Du tror att du kan förutse det oväntade.
Men det kan du inte.
Myndigheterna tror nu att Mottola fejkade sin egen död-
- för att förbereda mordet på sin flickvän i branden på Hotell Franklin.
Kvinnan har identifierats som Diane Apple, 27 år.
För stunden är Mottala på fri fot. Det här är Beth Turner för BuzzWire.
Riktigt bra jobbat, Beth. Jag visste att du skulle få det att bli sexigt.
Tacka Morgan, inte mig.